Guyana i Sydamerika.
Ett land täckt av outforskad regnskog som nu hotas.
Om vi oroar oss för att förlora arter måste vi försöka bevara skogarna.
I tre veckor har ett team bestående av forskare och filmare-
- katalogiserat djuren som döljer sig i den här vildmarken.
Det är en helt otrolig plats.
De utforskar en av världens rikaste och mest orörda regnskogar.
Fantastiskt.
Det finns en otrolig mångfald här.
Det är svårt att tänka sig att allt det här kan försvinna.
Nu har teamet delat upp sig och gett sig ut på två uppdrag.
Gordon och George färdas på en flod-
- där djuren lär vara helt orädda för människor.
Området skulle kunna förstöras på väldigt kort tid. Det är hemskt.
Justine letar efter ett av planetens konstigaste djur.
Klätterteamet är först med att bestiga ett avlägset berg.
Jag gillar inte det här. Herregud!
Steve Backshall lider.
De tillbringade natten 115 meter ovanför marken, hängandes fritt.
För första gången undrar jag och jag verkligen klarar det här.
Guyana, lika stort som Storbritannien...
Det är ett av få länder där regnskogen fortfarande är orörd.
På andra sidan gränsen i Venezuela...
...möter träden en formation ovanliga platåberg.
Klätterteamet tillbringade natten högt uppe på den här klippen.
Att vakna på fel sida här är inget alternativ.
Hallå där.
Lite läskigt.
Jag har nog aldrig vaknat på en mer fantastisk plats.
Man kan se ända till Brasilien.
Det är vackert med de små molnen och ljuset.
Bergens toppar har varit isolerade i tiotals miljoner år.
De är ett bortglömt rike med konstiga djur och växter.
Ingen har tidigare bestigit Upuigma.
Om de når toppen hoppas de upptäcka nya arter.
Jag hoppas att vi kommer längre idag än vi gjorde igår.
Ju kortare tid vi klättrar-
- desto mer tid får vi på oss att hitta djur.
Steve är en skicklig klättrare, men får kämpa för att hänga med.
Ovanför säkringen till höger finns ett löst klippblock.
Ett farligt block ovanför Ivan. Rör inte det, vad du än gör.
Här har jag ett stort stycke som är på väg att lossna.
Det är stort som en frysbox.
Om det lossnade... Gud, det vill jag inte ens tänka på.
Spruckna klippblock nedanför vittnar om bergets opålitlighet.
Hur ska jag ta mig runt det?
Herregud... Det där sitter också löst.
Fasen.
Spänn repet, John!
Snälla, lossna inte...
Herregud...
Det var en av de läskigaste sakerna jag nånsin gjort.
Jag står inte heller så bra till, så fortsätt nu.
Kameramannen Keith är också i en utsatt position.
- Står du också på något löst? - Jag står inte på någonting.
Gud...
Jag gillar inte det här.
På andra sidan gränsen breder Guyanas djungler ut sig.
Landet vill bevara sina skogar-
- men det är en fattig nation och timmer ger stora inkomster.
Gordon Buchanan och George McGavin-
- är på väg mot ett avlägset område som snart kan komma att avverkas.
Deras mål är källan till den avlägsna Rewafloden.
Framför dem ligger flera kilometer vilda forsar.
Oj, det ser strömt ut.
Jag har svårt att föreställa mig-
-hur vi ska kunna färdas på floden.
Vi stöter på hinder som vi måste slita för att ta oss över.
Naturlivet längre upp skyddas av de här förrädiska fallen.
Fiskare som varit där uppe talar om djur som är orädda för människor.
Nu måste vi avgöra vad vi verkligen måste ha med oss.
Vi har tre båtar och tre motorer.
Bränsle, mat, utrustning... Det är mycket saker.
De är inte de enda som försöker ta sig upp för forsarna.
Det finns tiotusentals småfiskar här.
Alla är på väg upp genom den här skrevan.
Det är det enda stället där de faktiskt kan hoppa upp.
Jag har aldrig sett något liknande.
Man behöver inte svälta här.
Titta på det här. Det är helt overkligt.
Stackare. De är helt utmattade.
George och Gordon har det inte mycket bättre.
Båten dras med av strömmen. Välter den förlorar de utrustningen.
De kämpar för att återfå kontrollen över den.
De lyckas hålla fast i den.
Det var väldigt djupt. Kraften är otroligt stor.
Man tror att det går bra, men plötsligt tar strömmen båten.
Man får vara försiktig.
Det finns tre platser med fall. Utrustningen måste dras på land.
Supportteamet består av en före detta militärsjukvårdare-
- en kock, fem båtförare och en djungelguide.
Har någon en machete?
Det här är bladskärarmyror. De gör samma sak som vi, faktiskt.
Vi bär tunga bördor genom djungeln. Det här är väldigt likt.
Vissa mindre arbetsmyror får lift.
Det finns små flugor som flyger ovanför myrorna.
De försöker lägga ägg i huvudet på de myror som bär saker.
De har utvecklat ett försvar genom att små myror sitter på bladen-
- och jagar bort flugorna. Det är ett smart trick.
Om man ser en myra som haft ett flugägg i huvudet...
Ägget kläcks inuti huvudet och till slut faller huvudet av.
Det faller ner och rullar iväg och en fluga kommer ut.
Det var den sista utrustningen.
Nu har vi bara de tre båtarna kvar. Sedan är vi färdiga.
På fler än ett sätt...
Det är som varmast på dagen och det värsta återstår.
Vätskebrist och utmattning är en fara att räkna med.
Steve har bestigit några av världens högsta berg-
- men klättringen på Upuigma testar hans förmåga och uthållighet.
Gud... Det är så jag ska göra.
Jag har inget fotfäste.
Nej!
- Gick det bra, Steve? - Nej, jag föll just av.
Kan du klättra vidare?
Det är omöjligt att klättra på repet med bara händer.
För tillfället är han fast 250 meter upp.
På tre...
George och de andra har släpat på sin utrustning i fyra timmar.
Den sista båten är tyngst.
Bra, nu är vi nästan uppe!
Försiktigt.
Vänta...
De lyckades till slut.
Det är inte lätt att komma in i paradiset.
De ser genast att floden sjuder av liv.
- Var det där en jätteutter? - Ja, där är den.
Där springer den ner.
Där är de. Fantastiskt, det är tre stycken.
Jätteuttrar springer ner mot vattnet för att undersöka främlingarna.
Efter två timmar på Rewafloden ser vi stora sällsynta djur.
Området är helt orört.
Vilken känsla det är att vara tre meter från en jätteutter.
Djuren verkar inte bry sig om nykomlingarna.
Aror. Det här är första gången jag ser dem i hela sin prakt.
Du flyger alltid ovanför en, så man ser bara en mörk silhuett.
- Man ser inte deras fantastiska färg. - De är så vackra.
- Så här brett mellan vingspetsarna? - Ja, de är stora.
Det är en typ av papegoja.
Såna som pirater har på axeln i tecknade filmer.
Gordon, min gosse...
Sedan George och Gordons besök har man planerat att avverka här.
Djurlivets framtid är nu osäker.
Fick du den, Gordon?
De kan vara de sista biologerna som filmar skogen i dess orörda skick.
På sin resa hoppas de hitta några av Guyanas mest imponerande djur.
Mäktiga örnar, stora katter och jätteormar.
Nu har jag problem.
Steve hänger fortfarande fritt 250 meter upp i luften.
Teamet ska försöka få in honom mot berget.
Han får en sak som ska hjälpa honom ta sig upp för repet.
Akta händerna nu. Håll inte i det blå repet.
Akta huvudet. Här kommer den.
Hur fungerar den här?
Börja med att öppna karbinhaken.
Lyft upp den röda delen lite. Öppna den genom att dra i den.
Sätt fast den runt repet.
- Fungerar det? - Ja.
Tur att ni är med.
Steves bekymmer är inte över än.
Säkerhetsrepet är teamets livlina.
De får inte gå av mot de vassa klipporna.
Repet ligger emot väldigt illa.
Det kommer att gå av...
- Keith, jag kanske träffar dig då. - Ingen fara, jag är väl säkrad.
- Nu är det grönt. Allt är bra. - Bra gjort.
De har inte råd med fler bakslag. Ju längre de klättrar-
- desto kortare tid får de att utforska toppen.
Men det finns inga garantier för att de ens lyckas ta sig upp.
44 mil åt sydost övergår skogen i naturliga gräsmarker.
Vilda djur delar utrymmet med boskap från några avlägsna rancher.
Filmaren Justine Evans ska försöka hitta de djur som lever här.
Titta där. Vackert.
Träskmarken här är djup på vissa platser.
Hästarna tar sig över enkelt men för oss vore det jobbigt-
- att vada i vatten hela tiden. Det är ett bra sätt att färdas.
Hon är på väg mot skuggorna som finns i landskapets skogsöar.
Jag försöker ta mig igenom det här så att jag kan söka efter vrålapor-
-som lär finnas här uppe.
Man ser att något har gnagt här.
Titta här uppe. Det här har en apa gjort.
Kanske inte vrålapor. Det kan vara dödskalleapor.
Ett bra tecken. Det finns apor här. De har varit här nyligen.
Efter en timma hittar hon ett näste med fladdermöss-
- som bara livnär sig på blod. Vampyrer.
De har sin sonar, sina bladnäsor och stora öron.
Det sitter vampyrer där inne.
Såna man drömmer mardrömmar om.
Vampyrerna är väl utrustade för att livnära sig på blod.
Vassa tänder skär hål på huden-
- och två kanaler under tungan används för att suga upp det.
Jag skulle inte vilja somna på savannen-
- och få såna här över mig som slickar i sig mitt blod.
Man ser deras avföring på väggen. Det finns blod i den.
Många vampyrer indikerar att det finns många djur att livnära sig på.
Inatt tältar Justine i gräsmarkerna.
I gryningen ska hon söka efter savannens märkligaste djur.
Jättemyrsloken.
Det kommer att bli en jobbig natt.
Har vi bara ett vattentätt tält?
Tälten har inga regnskydd och de kan inte göras fast i marken.
Det är katastrof.
Allting är här inne. Vad gör vi när det börjar regna?
Alla kan inte sova här inne. Vi får sitta här och ta skydd.
Djur kommer inte fram när det regnar.
Inte ens insekter går ut i regnet.
Tyvärr måste vi vänta ut det.
Vi har så få dagar på oss här. En del av tiden regnar bort.
De har hoppats att hitta Guyanas stora rovdjur.
Anakonda, jaguar och harpya.
Och jag som sa att det inte kunde bli värre... Gröten är bränd.
Skottar tycker inte om bränd gröt.
- Regnet har lättat lite. - Ja, det är bra.
Den bästa tiden att se jaguar är mellan klockan åtta och tio.
Det är nu, det... Den är snart tio.
Trots förseningen tänker Gordon chansa.
Nej! En Gasteracantha-spindel.
Jag satte mig nästan på den.
Det är en fantastisk spindel som har otroliga hårda taggar.
Sätter man sig på dem får man ont.
Den är tungt beväpnad med taggar.
Vi letar efter den skygga jaguaren.
Floden har stigit av regnet. Djuren har dragit sig in i skogen.
Alla utom ett. Pakan, som är ett nattdjur.
Det är en ganska stor gnagare.
Man ser den ofta, men inte på dagen.
Den jagas av anakonda och jaguar.
Det finns många djur som äter dem.
De brukar tillbringa dagarna under marken-
- och komma fram på natten, men den här har blivit skrämd.
Ta dig därifrån nu, herr paka.
En halkig lerbank vid en flod-
- är inget bra ställe för en rund liten paka.
Justine tar hjälp av en ranchägare för att hitta jättemyrslokar.
Han tror att det finns en här i området.
Vi kan binda hästarna där.
Det här är intressant. Man kan se var termitboets topp har slagits av.
En myrslok har gjort det här.
Det verkar vara ett bra område med många termitbon.
Orvin har upptäckt en.
Men myrsloken har upptäckt dem.
Vi väsnades för mycket.
Vi är fast i ett träsk, och han springer iväg...
Jättemyrslokar har dålig syn men ett bra luktsinne.
Hon måste närma sig tyst med vinden mot sig.
Fantastiskt.
Det är fascinerande att se hur den använder landskapet.
Den har specialiserat sig på vad det här landskapet erbjuder.
Mycket myror och termiter, vilket är perfekt för den.
Jättemyrslokar har inga tänder-
- men det förlängda huvudet gömmer en 60 cm lång och klibbig tunga.
De är som utomjordingar. De ser märkliga ut.
Han äter någonting nu.
Han har kört ner huvudet i gräset.
Han sticker ner tungan i hålen-
- och termiterna fastnar på tungan. Han lapar i sig så många han kan.
De går på sina tre tår som de har rullat ihop.
Klorna används bara när de gräver.
De går på knogarna, vilket ser konstigt ut.
De är konstiga överhuvudtaget. De är specialister.
Upptäckten är Justines sista. Imorgon beger hon sig av hemåt.
Det var kul att se en jättemyrslok.
Det är första gången jag filmar en och första gången jag ser en.
Efter tre dagars klättring befinner sig Steve bara 30 meter från toppen-
-men än är det inte över.
Jag vet inte hur jag ska göra.
Det finns ett fäste för foten där, men det där kan falla ner.
Bra gjort.
Jag tror att jag ser toppen.
Nästa del är riktigt svår.
Oj, den där kommer att falla ner.
Gud...
Han är nästan uppe, men han måste klättra på lös jord och rötter.
Fortsätt så.
Fortsätt. Utmärkt.
- Ja! - Bra gjort, Steve.
Ja!
Fantastiskt.
Steves arbete som klättrare är över.
Nu måste han ta sig igenom den täta vegetationen-
- innan han kan börja leta efter djur uppe på toppen.
Titta här.
Vi kom ut i en skog med mossor, ananasväxter och ormbunkar.
Det här är en förlorad värld.
Resten av teamet letar efter djur, men Steve utforskar en klippavsats.
De rör sig som på spår. Det ser ut som små vägar.
Det här är spår efter fåglar-
-men de här kommer från däggdjur.
Någon sorts iller eller ett halvstort mårddjur, kanske.
Något från mustelasläktet, så det finns däggdjur här.
Om vi hittar dem, upptäcker vi nästan helt säkert en ny art.
De har bara tre dagar på sig att hitta det mystiska däggdjuret.
- Bra gjort! Vem hittade den? - Jag hade tur. Se upp, den hoppar.
Titta på buken. Vilka vackra färger.
Bra fångat.
Jag får hålla fast honom.
Den här grodan finns inte med i böckerna om det här området.
Det som är riktigt vackert är undersidan.
Den är neutral på ovansidan, men har fina färger på buken.
Det är ganska starka färger.
Tyvärr är det svårt att namnge en art utan att ta den till museet.
För att göra det måste vi döda den, och det vill jag inte.
Jag tänker sätta tillbaka den i ananasväxten här.
Oidentifierade grodor och okända djurspår. Vad döljer sig mer här?
Det var en jobbig dag för George och Gordon. Det har slutat regna nu.
Det här var inte den vassaste kniven.
Okej, löken är klar. Potatis?
Jag har fantiserat om lammstek i en vecka.
Innan middagen har George arbete att göra.
Efter regnet kommer insekterna fram.
Ingen har satt upp en ultraviolett fälla här förut.
Vad i...? En sån har jag aldrig sett förut.
Den där tillhör en ovanlig art som det inte finns mycket fakta om.
Här måste det finnas åtminstone 200 arter.
Man kan nog räkna med att 5 %-
- eller kanske 10 % av dem är helt nya arter.
Så är det bara.
Om vi kunde rädda alla skogar i varma länder som Guyana-
- skulle vi genast rädda mer än 50 % av jordens alla arter.
Det måste vara värt att göra det.
Titta på den där, den är otroligt vacker.
En blekt elfenbensfärgad malfjäril. Om man tittar från rätt vinkel-
- ser man vackra, gyllene pärlor runt hela kanten.
Det är helt otroligt.
Vilket monster. Jag har aldrig sett en sån här. Se hur stor den är.
Vilken enorm mullvadssyrsa. Den är jättefin.
Nu är jag i mitt rätta element. Det här gör allt bärande-
-och allt svettande, mödan värd.
George måste vila.
Han måste gå upp tidigt och leta efter jätteanakondan.
På toppen av Upuigma har klättrarna övernattat under ett överhäng.
Nu gör de sig redo för ännu en dags letande efter djur.
Klättringen går hårt åt händerna.
Man får svåra blåsor, särskilt där repen sliter på fingrarna.
- Gör det ont? - Ja. Det är inte så farligt.
Hundratals seglare äter ovanför, övervakade av falkar.
Fåglarnas läten har hörts oavbrutet sedan vi kom hit.
Först trodde vi att det var en fladdermusfalk-
- men de finns inte så här högt upp eller i sån här terräng.
Men en fågel som sågs 1999-
- på berget öster om oss är den orangebröstade falken.
Många ornitologer blir nog glada åt att de finns här uppe på Upuigma.
Det ser ut som ett par med en unge-
- och de tre falkarna kommunicerar med varandra.
De tjattrar väldigt mycket.
Medan Ivan utforskar klippväggen letar Steve efter däggdjuret.
Här är ett hål med spår utanför. Det passar utmärkt som bo.
Jag ska ta mig en titt med en mörkerkamera.
Det luktar ganska fränt här inne.
En sån där mustig djurdoft.
Det ser ut som ett utmärkt bo för ett mellanstort däggdjur.
Jag ser ingenting. Det finns många spår, men ingen spillning.
George och Gordon har fortsatt söka efter Guyanas största rovdjur.
En av båtförarna tror sig ha sett en jätteanakonda i buskarna.
- En stor? - En anakonda?
- Om han säger att den är stor... - Då är den stor.
- Där är den stora. - Den är verkligen stor.
Kan vi komma in där?
- Den liknar ett bildäck från sidan. - Ett väldigt stort bildäck.
Gordon ska försöka smyga iland-
- och filma anakondan som ligger på marken.
Skärande gräs...
Gordon är 1,5 meter från den.
Det där är stor orm.
Den är fem meter lång. Kroppen är stor som Gordons midja.
Jag tar bort lite grenar. Jag ser den inte ordentligt.
Jag har sett en mindre anakonda äta en hel gris.
Den skulle kanske kunna äta upp något lika stort som mig.
Anakondor dödar genom att ringla sig hårt runt bytet-
-så att blodcirkulationen stoppas.
Offret sväljs helt.
Om man är rädd för ormar, så kan den här ge mardrömmar.
Tungan är inte ute. Om den kommer ut kan den känna oss.
Jag tror att den sover.
Herregud... Den där är stor.
Det här stället är märkligt rikt på djurliv.
Jag har aldrig hört talas om något liknande.
Det är ett jättarnas land.
Ögonen är öppna. Titta...
Det är underbart att se den. Vi borde nog låta den vara.
De ger sig in i skogen där de möter ännu en jätte.
- Vilket monster! - Det är ett enormt stort träd.
Det är ett kapok-träd.
Det är enormt! Det är större än något annat träd vi sett.
- Absolut. - Jösses.
- Det är otroligt. - Se hur stora rötterna är.
- Titta... - Vad har du hittat?
Herregud! Det är otroligt!
- En svärmare som angripits av... - Svamp?
Ja, och den har vuxit genom hela djuret.
Sjukdomen får dem att krypa högre.
När de dör och sporerna sprids från djuret, täcker de en större yta.
Man får se upp med vad man äter i djungeln.
Vissa saker blir man dålig av och andra saker växer inuti dig-
- tills de skjuter ut genom ryggen eller magen. Här är ett exempel...
I science fiction-filmer försöker de komma på läskiga saker-
- men i verkliga livet finns det tio gånger hemskare saker-
-än vi någonsin kan föreställa oss.
Jag kan sätta pengar på att den svampen inte har beskrivits.
Det har arbetats lite med den gruppen av växer.
För mig är det där unikt.
Det är bara från luften som man ser hur stor skogen är.
Guyanas träd håller 2,7 miljarder ton kol-
-och är viktiga i klimatkampen.
Men Guyana är ett fattigt land och behöver tjäna pengar på träden.
Man kan tillåta avverkning nu eller bevara skogarna orörda-
- och handla med utsläppsrätter i framtiden.
Än så länge är regnskogen orörd, men kanske inte länge till.
Det är den sista natten på Upuigma. Klätterteamet hoppas finna nattdjur.
De har satt ut flera däggdjursfällor och Steve sätter upp UV-ljus-
-som ska locka till sig insekter.
Titta på malfjärilarna! Se hur stora de är.
Det sitter enorma malfjärilar över hela väggen här. Titta.
Se hur stor den är.
Det här är svärmare från sphingidae-familjen.
Se hur stor den är. Jämför den med min hand.
De tillhör alla samma art, med de typiska ögonfläckarna här-
- och underbara färger på bakvingarna.
Nu har det hänt något märkligt.
Ljusfällan har lurat seglarna, och de har flugit in i berget.
Den här är yr, men vid medvetande.
Jag tror att den kan flyga iväg.
Hoppas att du mår bra.
Tack och lov för det.
Plötsligt hörs ett ljud inifrån däggdjursfällan.
Nej, kom tillbaka! Var är du?
Nej... Jaha, han är där inuti.
Han är jättefin.
Jag ska inte göra dig illa.
Titta på de stora öronen och de långa morrhåren.
Det här är helt klart ett djur som jagar på natten.
Och han är väldigt söt.
Det har inte hittats många däggdjur på de här bergens toppar-
- och nya däggdjur hittas väldigt sällan.
Det här är ett fantastiskt fynd som gör resan hit värd besväret.
De fick bara med sig proviant för tre dagar.
Nu är det dags att vända hemåt.
Förra natten var ett av mina tio bästa naturögonblick.
Allt hände samtidigt. Först seglarna, och sen malfjärilarna överallt.
Och sedan hittade vi musen.
Vi hade bara tre dagar på oss att se vad som lever här uppe på toppen.
Vi har varit väldigt framgångsrika och vi har säkert hittat nya arter.
Ännu mer fascinerande är de där spåren efter något okänt djur.
Jag hoppas att någon kommer tillbaka och tar reda på vad det är.
Det är väldigt synd att jag föddes i den här tiden-
- när det är så svårt att hitta vilda platser där ingen har varit.
Det var skönt att komma till en plats som inte bara är outforskad-
-utan också väldigt speciell.
Gordon har fått avbryta sin frukost.
Ett av Guyanas ovanligaste djur sitter i ett träd nära lägret.
Den sitter i trädet där uppe. Jag har aldrig sett en harpya förut-
- och jag trodde inte att vi skulle få se en här. Den är enorm.
Jag skulle vilja gå iland-
- så att jag kan zooma in den med det stora objektivet.
Snälla, försvinn inte nu.
Man får försöka stjäla till sig bra bilder.
Man får hitta ett bra läge och ta det man får.
Den här fågeln kommer att flyga iväg och vi får aldrig se den igen.
Jag ska se till att allting är på.
Titta på det där...
Om jaguaren är det däggdjur som är svårast att se-
- så är harpyan definitivt den fågel som är svårast att få se.
Så vacker.
På den här platsen säger man ungefär varannan dag-
- att något är det mest fantastiska man har sett.
Det är större chans att en Jaguar dansar fandango genom vårt läger-
-än att man hittar en harpya.
Han håller i resterna av en apa. Man ser bakbenen på den.
Det är vad harpyor gör.
De är så stora rovfåglar att de kan ta stora primater.
Klorna är så kraftiga att de kan krossa en apas huvud med dem.
Gripklorna är helt enorma.
Så stora.
Harpyan är världens kraftigaste örn och den är över en meter hög.
Det här känns ungefär som att hitta diamanter.
Ju färre människor, desto fler djur-
- och det faktum att vi ser ett djur som harpyan-
- tyder på att det finns många apor här.
Många apor betyder att miljön är mycket välmående här.
Och den är helt oskyddad.
De kan förstöra området på kort tid, och det är skrämmande.
Overkligt. Den är så sällsynt. Det är den heliga graal.
Nu flyger den.
Det här kan vara vårt sista ögonblick med den här fågeln.
Harpyan är teamets sista upptäckt. De ska snart återvända hemåt.
Expeditionen har fått fram bevis.
Det här är en av de största oförstörda regnskogarna i världen.
Det finns så få platser som är helt orörda.
Det här är en av dem, och det borde aldrig förändras.
I trädtopparna och i djupen-
- har de hittat nya, märkliga och ovanliga varelser.
De har blivit brända, bitna och varit nära att stryka med.
De har katalogiserat och fotograferat hundratals djur.
Vi borde kunna bevara 6 % av jordens landyta. Det är en liten yta-
- där majoriteten av jordens alla djur-och växtarter finns.
Tack.
George har en sista uppgift kvar.
Att överlämna rapporten till Guyanas president.
Här är en väldigt kort sammanfattning av vad vi gjorde på vår resa.
Vi kommer att sammanställa mer under de närmsta månaderna.
Alla rapporter talar om-
- regnskogens betydelse i kampen mot klimatförändringarna-
-och för minskandet av växthusgaser.
Just det här området är-
- förmodligen det artrikaste på hela planeten. Mångfalden är otrolig.
När teamet återvänt hem gjorde Guyanas president ett utspel.
Han erbjöd brittiska regeringen att bevara regnskogen-
- som en resurs i klimatkampen i utbyte mot ekonomisk hjälp.
Världen har börjat inse regnskogarnas enorma värde.
Inte bara som hem för miljontals arter-
- utan som en del av lösningen på ett globalt problem.